Predstavivosť je kľúčovou zložkou mojej práce.
Prednášam o globálnom zdraví.
A viem, že nestačí poznať všetky údaje.
Musím vedieť údaje podať zrozumiteľným spôsobom, ktorý ľudí zaujme.
Teraz skúsim urobiť niečo, čo som zatiaľ nikdy nerobil:
animovať údaje v reálnom priestore,
s pomocou nášho technického štábu.
Takže, poďme na to: tu je os zdravia.
Očakávaná dĺžka života od 25 do 75 rokov.
A tu dole máme os bohatstva:
Príjem na osobu: 400, 4000 a 40 000 dolárov.
Tu dole vidíme chudobu a biedu,
a tu je bohatstvo a zdravie.
Teraz vám ukážem svet pred 200 rokmi,
v roku 1810.
Tu vidíme všetky krajiny:
Európa je hnedá, Ázia červená, Stredný východ zelený, Afrika modrá
a Amerika žltá.
A veľkosť populácie v krajine sa premieta do veľkosti zobrazenej guličky.
V roku 1810 tu bola riadna tlačenica, všakže?
Všetky krajiny boli biedne a chudobné,
predpokladaná dĺžka života sa pohybovala pod 40 rokmi
a iba Anglicko a Holandsko na tom bolo o niečo lepšie,
no nie o veľa.
A tu sa začína naša animácia.
Priemyselná revolúcia zapríčinila, že sa krajiny Európy
začali vzďaľovať ostatným,
zatiaľčo kolonizované krajiny Ázie a Afriky,
ostávajú stáť na mieste.
Západné krajiny sa stávajú zdravšími a zdravšími.
A tu vidíme mierny prepad v dôsledku
Prvej svetovej vojny
a epidémie Španielskej chrípky. Aká katastrofa!
A teraz preletím dvadsiatymi a tridsiatymi rokmi 20. storočia.
A, napriek Svetovej kríze,
západné krajiny napredujú
smerom k väčšiemu bohatstvu a zdraviu.
Japonsko a niektoré ďalšie krajiny sa snažia nasledovať,
zatiaľčo väčšina krajín ostáva tu dole.
V tomto okamihu, po tragédiách Druhej svetovej vojny,
na chvíľu zastavíme a pozrieme sa na svet v roku 1948.
1948 bol skvelý rok: vojna skončila,
Švédsko slávilo úspechy na zimnej olympiáde
a ja som prišiel na svet.
Ale rozdiely medzi krajinami na svete
boli väčšie ako kedykoľvek predtým.
Spojené štáty boli na čele, Japonsko sa doťahovalo,
za nimi Brazília,
Irán sa stal trochu bohatším vďaka rope, ale stále má nízku dĺžku života.
A tu sú ázijské giganty:
Čína, India, Pakistan, Bangladéš, Indonézia,
ktoré sú stále chudobné a zaostávajúce,
ale pozrite, čo sa deje!
Poďme na to!
Za môjho života získali kolónie samostatnosť,
a konečne sa začali stávať zdravšími,
zdravšími,
a ešte zdravšími.
V sedemdesiatych rokoch krajiny Ázie a Latinskej Ameriky
začali dobiehať Západ:
ich ekonomiky začali rýchlo rásť.
Časť Afriky nasleduje,
časť uviazla v občianskych vojnách,
alebo zasiahnutá epidémiou HIV.
A tu môžeme vidieť dnešný svet,
prostredníctvom najnovších štatistík.
Väčšina ľudí žije v strede.
Ale stále vidíme veľké rozdiely
medzi lídrami a zvyškom sveta
a tiež veľké rozdiely vo vnútri jednotlivých krajín.
Guličky nám ukazujú štatistický priemer krajiny,
ale ja ho môžem rozdeliť.
Zoberiem Čínu a rozdelím ju na provincie.
Tu je Šanghaj.
Ten je v súčasnosti tak zdravý a bohatý ako Taliansko.
A tu je chudobná provincia Gansu,
ktorá je na tom rovnako ako Pakistan
a keď pokračujem ďalej
dostávam vidiecke oblasti, ktoré su na úrovni africkej Ghany.
A teraz, napriek veľkým rozdielom v dnešnom svete,
za posledných 200 rokov vidíme obrovský pokrok.
Hlboká historická priepasť
medzi Západom a zvyškom sveta sa zmenšuje.
Časti nášho sveta sa zbližujú
a vidím jasný trend do budúcnosti,
s medzinárodnou pomocou, obchodom, zelenými technológiami a mierovými procesmi
dokážeme, že každý na svete sa môže dostať
to tohoto rohu zdravia a bohatstva.
To čo ste práve videli
je príbeh 200 krajín
počas 200 rokov
vytvorený vďaka 120 000 údajov.
Celkom pekné, nie?